Lumea Alterei e pe cale să se schimbe.
Altera e un ținut împărțit între oameni, elfi, lighioane și dragoni.
Cu zeci de ani în urmă, elfii și oamenii
au mânat lighioanele și dragonii înapoi în Munții Întunecați.
Răul prosperă în întuneric și din el își trage puterea.
Turbare și mânie se adună în gema purtată de Dragonul Negru,
așteptând ca acesta să se trezească iar.
În ultimii ani, oamenii și elfii s-au tot luptat pentru ținuturi,
și din această pricină ei nu pot vedea dușmanul comun
și marea urgie ce se abate asupra lor.
Dar Nerwin, prințesa elfilor, poate întrezări furtuna ce se întețește
și crede că singura nădejde a Alterei este uitarea trecutului și alierea cu oamenii.
Hotărî să treacă la fapte de capul ei, în taină.
Îndrăzneață, dar nesocotită...
- E ceva aici - o simt. - Oameni? Suntem încă în ținutul elfilor.
Nu ne știe planul nimeni.
Cum...?
De ce mai și încercați? Iscusința voastră nu-i pe măsura mea.
- Prințesă Elena! - Prințesa Elena? Cum de ne-a aflat?
Deci tu ești Liya; alătură-te mie - curând eu voi domni peste Altera.
- E vremea să domnească elfii. - Închide-ți mintea la ea - poate fermeca.
Ia seama, Nerwin - fiarele sunt în mișcare și Dragonul Negru se va trezi curând.
Tu vrei alianță cu oamenii? Asta-i încântător - dar jalnic.
Am eu un plan. Curând voi domni peste lume.
E vremea să domnească elfii.
CUIBUL DRAGONULUI ZORII RĂZBOINICILOR
Traducerea: Reef
Copan de pui - vremea să mănânc.
Lighioane?
Nu eu!
Tu!
Lighioane adevărate...
Nimiciți, nimiciți...
Ardeți! Ucideți!
S-a amânat prânzul.
- Carne de om! - Prăjiți-i pe toți!
Mi-e foame...
Trebuie să ajung înaintea lor în Carderock.
- Om! - Încântat și eu de cunoștință.
- Pa! - Într-acolo!
Prindeți-l!
Acolo!
Om!
Sari!
Asta nu-i a bună.
Situația nu se îmbunătățește!
E o prostie...!
Nu!
Am o zi deloc bună...
- Prins! Mâncăm crud. - Carne gustoasă.
Mâncare? Vreți mâncare? Am un copan de pui - ăsta da gustos.
Nu! Mâncăm om. Tu mâncare!
Așa bun... Braț! Aripă!
Nu, serios: pe cuvânt - e delicios.
- Fundătură! - Fundătură.
- Al meu! Al meu! - Nu - al meu.
- Al meu. - Nu, al meu!
Al meu, al meu...
Fundătură.
Fundătură? Nu-i fundătură pentru mine. Dar categoric fundătură pentru voi.
V-am adus aici dinadins. Voi sunteți cei prinși.
Cei mai buni războinici ai Alterei sunt aproape aici - deci fundătură pentru voi.
Ieșiți acum, ostași! Numărul Unu și Doi - atacați!
Mai iute! Sper să mă creadă.
Ieșiți repede; sunt lighioane în pădurea noastră - luați-o spre sud!
Vin lighioane?
Săgeți. Trageți!
Gustos. Mamă...
Unu, Doi - haideți!
Om...
Auziți - eu sunt cam sfrijit; oamenii mai mari și grași au luat-o într-acolo.
- Vă arăt eu unde sunt. - Mincinos! Destul de bun.
Da! La rotisor.
Apucați-l.
- Sigur asta vreți să faceți? - Fă-l să țipe!
Pe foc.
Nu sufăr luptele inegale!
Ce?
Numărul Unu și Doi - haideți!
Haideți!
Ajutor!
Se adăpostesc - bine. Auziți, tovarăși? Mă bucur că ați scăpat.
Nicio grijă - e ciudat, dar o descâlcesc eu.
Nu...
Unde...? Ce...?
- Am prins un pește. - Pește?
- Apucă sabia, pește! - Cine ești tu?
Arăți a luptător.
Să vedem ce poți face cu o sabie de lemn.
Lighioanele alea aveau să te pape de prânz. Dar ți-am scăpat eu fundul; îmi ești dator.
Te-aș putea arunca înapoi, dar asta va fi mai amuzant!
Apărarea ți-e slabă - e plină de găuri!
Cu o sabie adevărată, ai fi deja mort - haide!
Îți pierzi echilibrul - îți pierzi viața. Crezi că te ascunzi?
Dezordonat, slab, încet.
Un târg: mă lovești doar o dată - îți cumpăr o sabie adevărată.
Ăsta nu-i luptat - e gâdilat!
Nu te poți ascunde de soarta ta, pește!
Vezi?
Pește afumat - miroase binișor.
Mort? L-am ucis deja?
Asta-i trișare!
- Nu-i rău. - Aș zice că am câștigat.
Dar ești sigur...?
Ce să fac acum cu tine?
Parează asta!
Varnak - ai terminat cu micul tău joc?
Varnak? Vestitul mercenar? Varnak?
Ăla-s eu...
- Tocmai l-am bătut pe Varnak! - M-ai bătut...?
Mă distram și eu puțin, Gerrant.
Iar tu ești Gerrant, vestitul luptător cu dragoni.
Frate - iată ce au mai sosit în zbor la bord; să-i păstrăm.
Argenta are o slăbiciune pentru făpturile mici.
Făpturi? Ăia-s ostași destoinici - suntem de neînvins.
Sunt prietenii mei cei mai buni - și dacă vă întovărășiți cu noi,
trimitem lighioanele alea înapoi în Munții Întunecați.
- Acum nu mai putem întoarce. - Bun; n-am de ales - e vasul vostru.
Așa, băieți: orice-ar fi, suntem o echipă. E amuzant aici, nu?
Și, Varnak - îmi datorezi sabia aia. O sabie bună de tot; una mare.
- Una țeapănă! - Pește - abia dacă m-ai atins!
- Varnak, am văzut cu toții. - De partea cui ești, Gerrant?
- Eu doar mă prosteam. - Una țeapănă de tot!
Alianță...? Suntem dușmani. Și suntem de ani de zile.
- Altera nu va supraviețui, măria ta. - Prințesă - ești la palatul oamenilor.
Popă! De ce nu păstrezi astea pentru lighioane, Terram?
De nu era faima lui Nerwin, nici eu nu m-aș afla aici.
Ajunge cu ale tale, vrăjitoare. Aici n-ai rang oficial - ți-e clar?
Încetați! Lăsați-o să vorbească. Nu că aș crede eu vreo vorbă elfească.
Măria ta, nu te vei încrede în elfi - dar harta elfească nu minte.
Armiile Dragonul Negru s-au pus în mișcare prin ținut.
Voi, oamenii, știți că dacă se trezește dragonul din hibernare,
va fi mai tare ca oricând; asta ar putea fi ultima șansă pentru Altera.
- Te implor, măria ta. - Prințesă!
Acum e vremea să uităm trecutul și să clădim o alianță.
Trebuie să ucidem Dragonul Negru.
Are dreptate Nerwin - nu-i vreme de pierdut.
- Trebuie să acționăm. - Kasarana, întreci măsura.
Altera e în primejdie - toți suntem în primejdie.
E drept: elfii și vrăjitorii nu sunt de încredere.
Dar și noi, preoții, simțim acest rău. Poate că e vremea unei alianțe.
Dragoni și lighioane - lighioane și dragoni.
I-am învins cu zeci de ani în urmă.
Acum vreți să pornesc la război doar că așa arată o hartă?
Ce glumă mai e și asta?
Fier moale ca untul când e încălzit. Exact ca inima omenească.
Exact ca inima unui războinic: dură cât e rece - moale când se încinge.
Un scut mare pentru zece bani de aur, cea mai bună sabie pentru zece bani de aur.
Moșule, trebuie să-i cumpăr sabie băiatului; cât mai lesne, atât mai bine.
Ia stai: nu așa ne-am înțeles - vreau cea mai bună sabie!
Nu te-am mai văzut cumpărând vreo sabie cuiva, Varnak.
Păi cum... Puștiul ăsta e neobișnuit.
L-am văzut punându-se cu o duzină de lighioane - doar cu un pumnal.
Pun pariu că face față și unui dragon!
Și la îndemânarea lui, îi mai trebuie doar o sabie ce costă cinci bani de aur.
Ce ai la cinci bani de aur?
Eu fac numai ce-i mai bun. Dar ție îți pot face una pentru șapte.
- Ce zici de ceva nițel mai ieftin? - Șapte galbeni... și trei pentru plăsea.
Ce? Asta-i zece! Crezi că-s prost?
- Las-o baltă - n-o mai iau nicicum. - N-ai de ales! Trebuie - te-am bătut!
Vestitul Varnak, bătut de un flăcăiandru - și acum încearcă să-l păcălească?
El m-a păcălit - e un păcălici, peștișorul.
Ferește!
Cum...?
O elfă...?
- Pe cuvânt că-i elfă! - Aici...?
- Îmi datorează scuze! - Las-o baltă - elfii nu pot fi prinși.
S-o prindem!
Elfi în Limanul Sfântului? Asta-i tare ciudat.
Da - și m-a plătit peșin pentru o duzină de vârfuri de săgeată.
Cea mai bună lucrare a mea - preț întreg!
O prindem noi...
Tu, pe-acolo!
Mai întâi îl bat pe Varnak, acum am să prind și-un elf.
Numărul Unu, Numărul Doi - pe ea!
Hoțul ăla mi-a furat oala! Treci-napoi!
Repede! S-o ștergem! E-nverșunată! Ce nebunie!
Ăsta pentru ce-i?
Pare pe măsura ta.
Păstrează-l - ai putea avea nevoie de el.
Da - mai încearcă figuri elfești și acum! Din asta cum mai scapi?
Nu da, nu...
- Nu-s sigur că a meritat prinderea ta. - Nu m-ai prins deloc! Am căzut amândoi!
- Sunt cel mai iute om văzut vreodată. - Ești complet degeaba.
Asta n-arată deloc bine.
- Nu... bombe. - Bombe?
Desert gustos...
Salut, amici! Am prins un elf. Uluitor, este? Chiar acolo.
Ce faci? Trădătorule!
- Elf... - Dulce.
Ăla-i al tău.
Era al meu! Nu fi...
Ce...?
- N-ai mai văzut săgeată de elf, nu? - Grijă.
Lasă-le mai bine la mine.
Auzi - cum faci asta? Voi, elfii, aveți atâtea secrete.
Tu ești om; categoric n-am să-ți spun.
Nu... Se pare că va trebui să te încrezi într-un om acum.
Eu cu partea asta.
Ai ceva pregătire cu sabia?
Fiindcă îmi pare că mă pot descurca singură cu toți.
- Elfii sunt atât de încrezuți! - Dă-mi drumul la mână, te rog.
Bun - pot elfii zbura?
Atinge-mă iar și are să-ți pară rău.
- Numai ce m-ai atins. - Cred că tu m-ai atins iar.
Tu ia-i pe cei înceți - lasă-i pe restul la mine.
- Cine-i ăla? - Salut, Gerrant!
Argenta, ferește!
Dragonul Negru vine!
Nu!
Sânge, carne!
Ucideți-i pe toți!
- Ia priviți. - Nu, stai!
Ia de-aici!
- Nu-i nevoie; așteaptă. - Ce...?
- Kuke, adună-i! - Da, domnule. Prindeți-i pe toți!
Pe aici!
Era uriașă lighioana - sunt nemaipomenit.
Nu tu ai făcut aia, ci tipul de pe cal.
- Gerrant, mă bucur să te văd. - Velskud, mi-a lipsit prietenia noastră.
Vremurile astea sunt grele pentru toate prieteniile.
Mă bucur că ești aici; am nevoie de cineva de încredere.
Și văd că te-a ridicat regele; sunt impresionat.
Nu fi - regele a fost dintotdeauna mai impresionat de tine.
Nu cred că va mai fi impresionat când află ce se petrece în Limanul Sfântului.
Îi vom spune împreună - și îi putem îndura mânia amândoi.
Nu...! Velskud! Coif de lighioană e acela?
Da - a fost un atac neașteptat al lighioanelor, iar noi l-am oprit.
Nu! Imposibil!
Mă tem că asta înseamnă că reînvie Dragonul Negru.
Nu - cu neputință.
De ce când sunt eu rege? Lucrurile mergeau atât de bine.
- Nu mai putem nesocoti asta. - Dar...
Măria ta, vezi acum că harta arată tot timpul adevărul.
Ca sfetnic, recunosc fără voie că Nerwin avea dreptate.
Războiul înseamnă aur - iar eu și vasul meu suntem pregătiți.
- Măria ta - Gerrant. - Argenta.
În slujba ta.
A venit vremea. Altera musai să se unească - trebuie să hotărăști.
Da, o alianță - dar numai sub stindardul meu.
Elfi - dacă vă învoiți, adunați-vă cetele.
Numărul Doi! Unde te-ai dus? Numărul Unu? Numărul Doi!
Numărul Unu! Numărul Doi!
Sper că putem sărbători și la sfârșit.
- Mi-ai văzut câinii? - Câinii?
Pește, trebuie să te pregătești de luptă. Adună-ți lucrurile - pornim la război.
Vei înota în aur.
Nu râde. Unde sunt câinii mei?
Pește... acum e vremea să afli.
Viața e de neprevăzut și brutală foarte.
Aici erați! Numărul Unu! Numărul Doi! V-am găsit! Ce fericit sunt să vă văd!
Ce-i ăsta?
Da, da...
Moșul crede că sunt tare drăguți.
Cum? Nu, tu i-ai dat la schimb cu sabia pentru puști - și ăsta-i adevărul.
Ce-ai făcut?
Pește - ai fi înțelept dacă ai rămâne și tu aici să te pregătești la mine.
- Făurăria e meserie bună de știut. - Făurar? N-asculta la ce spune.
Sfatul meu e ca băiatul și câinii să rămână aici cu mine.
Aici e mai ferit și nu vă va fi de nicio trebuință acolo unde mergeți voi.
- Aici? Eu îl pregătesc să fie războinic. - Gândește-te, Varnak.
E mic și va fi prima țintă a lighioanelor.
Nu-i vor arăta milă, iar câinii ăștia nu-l vor mai vedea niciodată.
Varnak mi-a salvat viața - trebuie să-i fiu lui credincios.
Tovarăși...
Ăsta-i rămas-bun - e prea primejdios pentru voi acolo.
Voi câștiga mult aur și vă voi răscumpăra pe amândoi.
Promit.
Făurarule - ăștia sunt prietenii mei cei mai buni și acum sunt în grija ta.
Trebuie să-mi faci cea mai bună sabie a ta, indiferent de preț.
Numărul Unu, Numărul Doi, fiți cuminți; faceți-mă mândru - fără lacrimi.
Nu lua seama la puști - prețul nu se schimbă, ai priceput?
Băiatul are inimă mare; va fi praf ca războinic, fiindcă și-o va urma mereu.
Vezi-ți de treabă! Rămâi doar la făcutul de săbii.
Drăguți câini; sunt ai tăi? Par să te placă.
Am ceva în ochi... Ce-i acolo?
Un războinic ce plânge după câini? Asta-i chiar fermecător.
Dă-mi pace și gata, bine?
Bun - îți dau pace.
Auzi? În ce ai tras?
- Ușurel - nu în mine. - Era cineva aici sus.
Era... o statuie.
- Fii pe pace - n-am să spun nimănui. - Știu că am văzut ceva mișcându-se.
Vin-aici - uite: aia cină la care ar trebui să fim noi.
Da, păi ultima dată când am primit veste de la voi,
Dragonul Negru era ferecat în munți pentru o sută de ani.
În cine să mă încred?
Dacă atacă lighioanele, înseamnă că dragonul se poate trezi curând.
Primejdia-i grozavă.
N-avem la ce ne teme - eu zic să zburăm acolo și să-l ucidem!
Locul lui de odihnă e apărat strașnic.
Și mai e păzit și de întinderea primejdioasă a munților.
Ziceți că nu puteți înfrânge lighioanele alea?
Armiile lor sunt mai numeroase ca ale noastre.
Nu putem face față și lighioanelor și Dragonului Negru în același timp.
După atâția ani de hibernare, dragonul va fi vrăjmaș fioros.
Și dacă ajungem la el până să se trezească?
Mă tem că orice apropiere de el îl va trezi.
Deci vrei să spui... Păi atunci, suntem morți toți!
Dragonul are o slăbiciune - puterea lui grozavă vine de la o gemă din pieptul lui.
- Îndepărtăm gema și dragonul e vulnerabil. - Da - așa este.
O gemă; oare cât o prețui aia.
Legenda spune că gema are puteri grozave. Poate ucide și poate învia morții.
Măria ta, gema asta ar trebui să aparțină oamenilor, aici, în Limanul Sfântului.
Terram! Asta trebuie să fie o misiune pentru pace!
Războiul se poartă sub stindardul regelui - așa că prada ne aparține nouă.
Nu-i loc de magie neagră de la voi, vrăjitoarelor!
Tipic! Mai întâi îi spui regelui că nu-i nicio amenințare,
apoi vrei toată puterea pentru tine.
Dacă luptă alianța, atunci ține de rege!
Da - și ostașii tăi au lăsat lighioanele să invadeze cetatea.
Cum de iei tu toate hotărârile? De ce ți s-ar încredința ție ceva? Ostaș.
- Kasarana, ajunge! - Mereu vă certați așa?
Dacă se alătură luptei, și elfii ar trebuie să aibă un cuvânt.
- Câtă vreme nu au popii... - Rezolv eu problema.
Luăm gema, o vindem - apoi împărțim aurul.
Voi vă auziți...? Cum vă puteți certa așa?
Luați o pauză și ascultați ideea mea. Mai întâi, Kuke.
Oastea lui Kuke atacă din față și atrage atenția armatei lighioanelor.
- Șobolan mic de la țară! - Stai așa!
Între timp, micul nostru grup zboară pe vasul lui Varnak.
Da!
Taman până în spatele cuibului dragonului, și atacăm toți în același timp!
Ne strecurăm, prindem dragonul înainte să se trezească,
facem un atac rapid, înșfăcăm gema și zburăm înapoi.
Perfect - și ia ghiciți? Deja am un elf de acord; suntem gata de drum.
- Rămâneți afară! - Nu!
Hai s-ascultăm.
- Cine-i piciul ăsta? - De fapt, îmi place planul lui.
Velskud, tu ce zici?
Gerrant, tu cunoști dragonii cel mai bine.
Și dacă ucidem Dragonul Negru și punem mâna pe gemă,
gema asta poate corupe și pe cel mai nevinovat.
Lucrul de care sunt sigur este acela că gema Dragonului Negru trebuie distrusă.
Nu cred că oamenii și elfii pot lucra prea bine împreună. Și preoți și vrăjitoare...
Dar tu i-ai impresionat foarte tare - ar trebui să fii mândru.
Acum vezi adevărul - sunt cel mai tare! Voi fi un războinic nemaivăzut!
Puii de om - trebuia să-mi dau seama.
Nu-i rău; gustos.
Velskud, iubirea mea - o simți, oare?
Planul se desfășoară exact cum ți-am spus că o va face.
Ești atât de aproape de ceea ce ți-ai dorit mereu - e la îndemână.
Vei fi cel mai puternic rege pe care l-a avut vreodată Altera.
Velskud! Am porunci noi pentru tine.
Trebuie să am gema Dragonului Negru; ucide dragonul și adu gema la mine.
Cel care controlează gema neagră va controla întreaga Alteră.
Și de-aia gema Dragonului Negru trebuie să fie a mea și tu trebuie să mi-o aduci.
Iar eu voi fi atotputernic - și tu vei fi generalul meu.
General? Viitorul nostru rege nu e deloc interesat să fie general.
Cine-i acolo? O elfă neagră! Velskud, ucide-o! N-are ce căuta aici!
- Ucide-o! - Să ucidă? Îmi place ucisul.
Nu pe... Elfa întunecată... Este...
Rege Velskud. Îți vine atât de bine, nu-i așa?
Dragonul Negru se va trezi curând. E vremea să plecați în misiunea voastră.
Ce frumusețe...
Ce-i așa nostim?
Tu - dar cred că-i tare drăguț. Îmi placi în armură.
- Plecăm până să-și dea careva seama. - Nu putem fi siguri de asta.
Poate mă fac cu vele noi din asta - poate chiar cu o nouă ancoră.
Care-i baiul cu tine, pește? Încă te smiorcăi după câinii ăia?
I-am dezamăgit. Dar mă voi întoarce și îi voi lua înapoi în schimbul sabiei.
Asta voi face.
Păi am răscumpărat câinii și l-am plătit pe făurar să aibă grijă de ei.
Tu fă bine și-nvață-te cu sabia aia, altfel poate nu te-ntorci din misiune.
- Vei fi mâncare de lighioane. - Mulțumesc, Varnak.
- Ai o inimă adevărată sub armura aia. - N-aș merge atât de departe...
Nu!...
Țineți-vă!
Apucați-vă de ceva! Îl îndrept eu!
Ce?
Liya!
Vasul meu! Nu pentru asta am fost plătit. Mie nu mi se întâmplă asta niciodată!
Asta nu ne va opri.
Nerwin, ne poți găsi un drum într-acolo la timp?
E posibil - putem reuși. Relieful e rău, dar ne va călăuzi harta.
Ghinion. Îl numesc ghinion.
- Dă-te de pe mine! - Nu... vasul meu!
Acum nu vom reuși - ne-o va lua Kuke înainte.
Va trezi Dragonul Negru dacă sosește primul.
N-avem încotro - nu ne putem întoarce.
- Stați. - Aici erai...
- Chemăm un vas zburător de-al elfilor? - Imposibil.
- Nu vă mai certați! Avem dragoni de ucis. - Pe jos ne trebuie un traseu mai scurt.
Atunci am fi mai aproape de ținutul lighioanelor - deci cum facem?
Trebuia să fi adus un vas elfesc.
Vas elfesc? Ăsta era cel mai bun vas din Altera - era.
Dați-vă la o parte.
Cer leafă dublă pentru mers.
Liya, știi cumva unde suntem acum? Fiindcă...
Aici - la jumătatea drumului spre cuibul dragonului.
La jumătate...
Deja am bășici cât piciorul de elf.
Eu sunt cel mai mic - dar car totul.
- Mic, tont și gălăgios - liniște. - Scuze...
- Da, scuze. Ce-i asta? - Astea-s Ruinele uitate de timp.
O bătălie în războiul dintre elfi și oameni s-a purtat aici.
Mulți elfi au fost măcelăriți.
Fantomele elfilor încă sălășluiesc aici și nimeni n-ar trebui să intre.
Fantome? Nu sufăr fantomele. Ai zis "fantome"?
Nu!
Altă întârziere.
Viitor rege, veghez asupra ta. Te iubesc.
Timpul se scurge - trebuie să-i zorești.
Mă omoară picioarele, iar tu mă faci să cobor aici.
- Pește - ești o catastrofă. - Nu cădeam de nu mă încărcai cu toate.
Nu mai găsi scuze - mișcă odată!
Liya, nu le atinge! Ai grijă.
Sunt neamul nostru - strigă la noi; sunt pierdute.
Trădarea oamenilor a dus la războiul ăsta.
Așteaptă să fie eliberate, dar va trebui o magie tare puternică.
Tragedia asta nu a fost doar din vina oamenilor.
- Ba a fost. - Nu luați seama la făpturile astea.
Nu le lăsați să ne abată - Dragonul Negru e țelul nostru.
Sunt doar abur - nici n-am prin ce trece cu sabia.
Căderea lui Lambert ne-a silit să apucăm pe calea cea mai scurtă.
Nu-mi trebuie hartă ca să găsesc cea mai scurtă cale.
- Ești un războinic stângaci. - Îmi place când mă faci...
Adunați-vă!
Străini... nepoftiți.
Sunt gata.
Ce văd aici? Oameni și elfi laolaltă?
E liliacul Munților Întunecați.
Ce...?
Tare departe de casă - liliecii iscodesc pentru lighioane.
Atunci nu-l putem lăsa să scape de-aici, nu?
Doar unul - ar trebui să fie ușor de ucis.
Da, așa e: oameni și elfi, un preot, o vrăjitoare ce mânuiește focul
plus alte ființe ciudate?
Tu vorbești...
Trebuie că se întâmplă ceva important. Oameni și elfi în ținutul ăsta?
- Liliacule: ce vrei? - Eu? Nu vreau nimic - sau un fleac.
Sunt tare pașnic și prietenos. Dar asta e - apăr ținutul dragonilor.
Și lighioanele vor fi tare interesate să afle de asta.
Chiar așa - vor vrea să vă întâmpine la rândul lor.
Cred că vor fi tare interesate să știe că oamenii și elfii sunt împreună.
Dar pentru a păstra taina, are să vă coste.
Ne-am prăbușit aici; le poți spune amicilor tăi că mergem spre casă.
Ținutul lighioanelor: scump pentru voi, profitabil pentru mine.
- Ai să mori! - Stai, Velskud!
Distracție!
Împrăștiați-vă!
Nu-i rău - dar îi termin eu.
Luați de-aici.
Uitați-mă că vin - încercați să mă prindeți!
Nu trage, Liya!
Faină tragere! Vezi dacă îl poți mâna spre mine.
Imposibil - nu mă prindeți niciodată.
Nu!...
Te-am prins, gură-spartă! Nu ne mai dai acum în vileag.
Se pare că peștele meu e unul zburător!
Vorbea prea mult. Liya - ai fost fantastică!
Facem echipă bună - cea mai bună! Fără noi, misiunea asta ar fi încheiată!
Lasă-te, pește! Tu ești cel care ne-a băgat în asta, în primul rând.
Trebuie să recunosc că ai dreptate - dar am oprit liliacul!
În plus, harta spune că am găsit calea cea mai scurtă. La drum!
Tu, navigând?
Câtă vreme nu folosești sabia aia, nu ești rău.
Chiar trebuie să mă înveți treaba aia cu arcul și săgețile.
Liliacul ăla ne-ar fi dat misiunea în vileag.
Zicea că vede "ființe ciudate" - ce voia să spună?
Pălăvrăgeală fără noimă - nimic mai mult.
Deci care dintre voi e ființa ciudată? Fiindcă amândoi îmi păreți cam ciudați.
Nouă, elfilor, ni s-a greșit aici. Revin să vă eliberez odată ce am gema.
Mă dau bătut - treaba cu arcul și săgețile nu-i de mine; nu pot și pace.
Îmi dai...?
Poate din cauza armurii - e cam strâmtă.
Cel mai important lucru nu e puterea sau tăria, ci inima și dorința.
Folosește-ți concentrarea și intenția pentru a obține ce vrei.
Asta învățăm noi, elfii, și folosim în tot ce facem.
Asta trebuie să înveți tu.
Înțeleg puterea - și mi s-a spus că am o inimă mare.
Nu trebuie avut încredere în oameni - ei i-au dezamăgit pe elfi mereu
și au luat hotărâri egoiste care ne-au făcut rău.
Mi-a spus prințesa să am grijă cu tine - dar simt că mă pot încrede în tine.
- Mă pot? - Sigur că te poți încrede în mine.
Nu am nimic de ascuns - Nerwin se înșală.
Le putem arăta tuturor elfilor și oamenilor că ne putem înțelege.
Îți voi fi alături oricând vei avea nevoie de mine.
Putem fi o echipă cum n-a mai fost între oameni și elfi vreodată.
Liya, eu nu am să te dezamăgesc.
Liya! Vremea de plecare.
Trebuie să plecăm.
Cu cât ne apropiem de gemă, tot mai mult vreau să mă transform.
Simt o umbră a groazei atingându-mi întreaga ființă.
Nu ne putem arăta partea cealaltă - nu ar mai fi cale de întors.
- Acum nu mai avem de ales. - Firește că avem!
Gerrant, ei nu vor înțelege - le vom fi vrăjmași.
Atunci așa să fie.
Îmi lipsește vasul meu - dar nu vreau să te aud plângându-te.
Mi-e înghețată gura - nu mă pot plânge.
Ăsta e doar un zid de gheață; ești sigură că e intrarea în cuibul dragonului?
- Harta elfilor nu poate greși. - E aici undeva - trebuie să fie.
Dă la mine.
Picioare înghețate.
Ce știi despre puterea gemei? De ce te înfricoșează?
Nu știu nimic mai mult decât voi.
Simt că știi mai mult decât spui - ai atins vreodată una?
Știu că odată ce atingi o gemă puternică, devine pe veci parte din tine -
cu bune și rele.
- Aici e - portalul! - Stai, frate!
Fă loc - asta cere foc.
Bătălia celor trei dragoni - simbolul rasei dragonilor.
E un sigiliu puternic, ce stăvilește un mare rău înăuntru.
Dacă îl deschidem, ce am putea slobozi?
Ziceți că asta-i o ușă - deci trebuie să aibă o clanță, nu?
Stai, Varnak - are dreptate; trebuie să fie un fel tainic de a o deschide.
Îl văd - acolo, sub gheață, este un alt simbol al dragonilor.
N-are să se mai încălzească pe-aici.
Aia nu-i de bine.
Dragonul-paznic, Dragonul haosului, Dragonul pustiului.
Domnia voastră s-a sfârșit, iar a mea stă să înceapă.
Nu mă așteptam la asta; aici totul e înghețat - la fel ca picioarele mele.
Asta-i prea ușor - și suntem vulnerabili aici.
Nu avem altă variantă.
Nu faceți niciun zgomot și fiți vigilenți.
Ce-i ăla?
Un paznic al cuibului dragonului - ucideți-l!
- După mine - trebuie să ieșim de-aici. - Are dreptate - pe aici!
Feriți!
Ferește!
Liya!
Sunt eroul tău, da?
N-ai frică, eroule - te-am prins eu.
Avalanșă!
Trebuie să sigilez grota asta!
Ce faci?
Gerrant, nu o lăsa să se întâmple - au să ne ucidă.
Argenta, nu o pot opri.
De noi depinde acum.
- Nerodule - Gerrant e încă acolo! - Nu putem lăsa făpturile alea să iasă!
Întreaga noastră misiune ar fi pierdută.
- Tu... - Privește.
- Gerrant. Gerrant! - E-n regulă.
Mai avem timp să-l găsim pe Dragonul Negru?
Nu te apropia.
E prea târziu - au sosit Kuke și oastea.
Au să trezească Dragonul Negru.
Atacați!
Muriți!
Formație - la atac!
Păstrați linia - nu vă retrageți!
Pe loc!
Frate - promite-mi că nu vom muri aici.
Frate!
- Am dat greș - s-a dus tot planul! - Acum, ce? Vreau doar să scap cu viață.
Ți-am spus, pește - viața e brutală și de neprevăzut.
- Și... - Așa se sfârșește?
Îmi pare rău că te-am băgat în asta, dar pentru noi, ce-a fost mai rău a trecut.
O luăm-napoi spre Limanul Sfântului și ne construim un vas nou.
Vom mai lupta noi, îți promit - și voi umple iar asta și...
Uite-i că vin...
Vin peste noi!
Îi fac eu!
Înapoi! Toată lumea - dați-napoi!
Sunt prea mulți!
Aia nu ține prea mult.
- Unde mi-e peștele? - Liya și Lambert sunt acolo.
- Acum, ce? - Și noi ce facem?
Trebuie să-i ajutăm - repede! Nu putem sta aici.
Unde mi-e peștele? Nu face față singur la asta.
Haide!
Liya. Liya!
- Liya! - Lambert.
Liya...
- Liya! - Lambert!
Al meu ești.
Nu, Liya!
Liya...
Sunt aici, Liya.
Doamne...
Nu...!
Aici!
- Liya! - Lambert!
Lambert!
Să te văd...
Lambert!
Nu, frate!
Gerrant.
Nu, stați - nu atacați; e Gerrant.
Gerrant...? Ăla-i un dragon.
- Nu vă puteam spune adevărul. - Ești dragon.
Așa este - dar sunt și om.
Îmi pot controla partea de dragon - pentru a face bine pentru oameni.
Ești un dragon bun? Da, vezi să nu.
Dar suntem dragoni; și fără noi, veți muri toți, cu siguranță.
Suntem singura voastră speranță.
Dragonii nu pot fi buni - ori speranță pentru oameni.
În lumea asta, nimic nu e complet bun sau rău.
Dragonii sunt răi.
Noi suntem ceva nou - ceva ce n-a mai văzut Altera până acum.
Noi suntem viitorul.
Niciodată... Dragonii trebuie înlăturați din lumea asta.
Îmi trebuie o sabie mai mare și mai mult aur!
De ce...? De ce?
De ce nu mă pot transforma?
Frate! Gerrant! Nu...
"Gema poate ucide și poate învia".
Liya, am să mă întorc - gema Dragonului Negru va fi a noastră.
N-avem cum să-l ucidem; e prea mare - a ucis toată oastea.
Gerrant e acolo sus, luptând pentru noi; trebuie să-l ajutăm.
- Nu putem face nimic. - Nu putem învinge Dragonul Negru.
- Kasarana. - Vom muri cu toții!
Kasarana - e-n regulă, încă nu am pierdut.
Liya...
Voi lua gema. Voi lupta pentru tine - pentru Liya!
Pește - vin să te ajut!
Varnak! Stai drept!
Unde mi-e peștele?
Sânge de dragon - spirit de dragon...
Lambert!
Trebuie să ajutăm.
Frate!
Argenta?
Dragoni luptându-se cu dragoni...
Rândul meu!
Liya...!
Lambert?
Trebuie să-mi dai gema aia - trebuie s-o salvez pe Liya.
Lambert, ține-te departe de mine - e primejdios.
Nu o poți atinge - are să te distrugă; îi simt puterea.
Îmi trebuie gema aia pentru Liya, indiferent ce spui.
Vezi? Te afectează deja. Am să o distrug.
O distrug eu, Gerrant.
Dacă vreunul din voi atingeți gema asta, nu veți mai fi niciodată la fel.
- Veți fi corupți. - Nu-mi pasă!
Dar... îți pot da gema mea.
Dacă a mai rămas ceva viață în Liya, are să o învie - încearcă.
- Dar va funcționa? - Ar trebui.
Du-te repede, însă - trebuie să mai fie o scânteie de viață.
Liya - o am; te salvez eu.
Te iubesc, Liya - întoarce-te.
Cum e să ții gema Dragonului Negru?
- Îi simți puterea? - Îi simt răul.
Dar nu îi pot ține prea mult piept - trebuie să mă ajuți să o distrug.
Nu - n-am să distrug gema. Am să te distrug pe tine, dragonule!
Nu!
Cu gema asta, am să stăpânesc lumea.
Voi domni peste oameni, elfi și peste ce a mai rămas din dragoni!
Gema aia are să te consume.
Nu - o voi folosi să vă distrug pe voi toți și să stăpânesc peste toate.
Te controlează gema - nu...
Regele avea să vă trădeze pe voi toți - avea să folosească gema asta pentru el.
De-aia l-am ucis și pe el.
Leapăd-o - nu merită.
V-aș putea lăsa pe toți să trăiți - dacă vă veți supune mie.
Întreaga lume se va pleca în fața mea și îmi va cinsti voia.
Chiar și Elena îl va cinsti pe cel mai măreț rege pe care l-a văzut cândva lumea.
Elena? Are Elena ceva de-a face cu asta?
Domnia mea va dura pururi - dar nu mă voi încrede niciodată în tine!
- Vremea ta a trecut. - Eu sunt prietenul tău.
Ascultă: gema aia îți pune stăpânire pe trup și pe suflet; nu vei supraviețui.
- Taci! - Nu!
Velskud?
Velskud, ascultă-ți prietenul. Toți suntem prietenii tăi - leapăd-o!
Velskud, nu poți controla felul ăla de putere malefică.
Eu pot - știu cum; lasă-mi-o mie. N-are să mă biruiască.
O voi folosi pentru noi toți.
- Minți - și acum mori! - Nu!
- Nu! Velskud, nu! - Nu...!
Las-o - ori ți-o tai din mână.
- Tu ești un pește și am să te spintec. - Ba n-ai s-o faci.
- Lasă-te acum, altfel te sfârșesc. - Ești luptător grozav.
Și poți avea viață lungă sub domnia și porunca mea.
Te-aș lăsa în viață, să fii cu draga ta de Liya.
Dar acum, alege: trăiești sau mori?
Alătură-te prietenilor tăi - mori!
Vă nimicesc pe toți... Voi fi atotputernic!
- Velskud, nu poți! - Voi stăpâni peste toate!
Termină-l, până nu se transformă de tot!
O poți face, Lambert - avem nevoie de tine!
Te ajut eu, Lambert.
Ești mort; îți voi absorbi viața, sufletul - vei fi un nimic.
Nimeni nu-și va aminti că ai trăit cândva.
Gerrant, aveai dreptate despre puterea acestei geme.
- O știu acum. - Velskud!
Era să fii mâncare pentru lighioana aia.
Liya? Liya!
- Sunt impresionată. - Nu reușeam fără arcul tău cu săgeată.
Lambert...
Am să te învăț cum să le folosești.
- Altera e în siguranță iar. - În siguranță? Cu vasul meu cum rămâne?
Cu aurul meu cum rămâne?
Acum trebuie să ajungem acasă cu un vas elfesc.
Un vas elfesc - coșmarul meu cel mai urât!
Fii binecuvântat.
Salut, Varnak!
E pace iar în Altera.
Așa de preț lucru, pacea...
Căci se pierde lesne la cei ce prețuiesc alte lucruri.
URMĂREȘTE SCENA DE FINAL, DUPĂ DERULAREA GENERICULUI
Traducerea: Reef
Încetați!... Gata - voi ați câștigat.
Auziți - și am mai hotărât ceva:
Numărul Unu, noul tău nume e Arc. Numărul Doi - al tău e Săgeată.